Tidigare i Ghost Whisperer:
-Låt oss skaffa ett barn. -Gud, jag älskar dig.
Du blev havande men din kropp stötte bort fostret.
Du måste förstå. Du rör dig mellan liv och död.
Ibland återvänder du med lite från andra sidan.
-Lite? -Av död.
Var försiktig. Det kan sprida sig.
-På vad? -Det du vidrör.
-Vad är det för ett recept? -Det är ett hormon.
Det hjälper embryot att få fotfäste. Det får det att känna sig mer hemma.
-Och det är allt vi behöver? -Ja.
Så vi kommer att kunna få barn?
Är det sant? Jag kan inte tro att du har jobbat på Wall Street.
-Inte jag heller. -Det har jag berättat.
-Nej, du sa att han hatade kostymer. -Jag sa att han hatade bära kostym.
En kostym som var på väg att få ett hörnkontor.
Jag är glad att äntligen få träffa den legendariska Jim Clancy.
Han har hört mycket om dig.
Man får höra mycket då man jobbat 80-timmars veckor tillsammans.
Saknar du inte spänningen med att slita upp tidningen så fort du vaknat?
Nej. Det jag ser fram emot är att se er bröllopsannons i Sunday Times.
-Det gör mig väldigt lycklig. -Mig också.
Med mig tre.
Gånger tusen. En miljon kvadrater.
Mamma, hur länge är det kvar?
Bara några saker kvar och sen åker vi till huset vid sjön. Och gissa vad?
Jim och Melinda kommer att vara hos oss till efter bröllopet.
Vänta tills ni får se Natalies klänning.
-Hon ser ut som en prinsessa. -En ballerina.
En vacker ballerina.
Säkert att du är nöjd med allt? Dukningen, möbleringen?
Såna arrangemang är ganska nytt för oss och vi vill göra det rätt.
Snälla ni, jag älskar allt. Jag oroar mig inte ens.
Vi tar hand om resten. Gå och ät lite frusen yoghurt med Nat.
När ni är tillbaka är vi färdiga att åka, eller hur?
-Berättade jag om den här killen? -Tack, älskling. Jag älskar dig.
-Detsamma. -Vi ses, Trish.
-Borta. -Var är den? -Här är den!
Den har ny satinklädsel och broderi.
Den ser perfekt ut. Tror ni att hon kommer att gilla halsbandet?
-Hon kommer att älska det. -Jag vill ha det. Kan jag få det?
-Vi ses strax? -Visst.
-Låt mig lyfta ut den här. -Visst. Har du den?
Vi ses. Tack ska ni ha.
Din väska är i bilen. Bilen är packad. Har du allt? Skor, klänningar...
-Mediciner? -Full kur.
Jag har pratat med dr Chen, vi klarar oss till lördag.
Lilla människa, vi kommer att göra dig i den vackraste stugan i hela skogen.
Du får vänja dig, är man gravid så kommer folk att prata med din mage.
Vet du vad, mr Clancy? Du gör mig väldigt lycklig.
Det kommer att fungera den här gången.
Vad är det där? Herregud. Är det ett läskigt spöke?
-En gång till, mamma! -Senare, raring.
Vi har fler rum att öppna upp.
Gästerna kommer. Mormor är snart här.
Jag tog med din filt. Och vet du vad?
Vad?
Mamma sov i den sängen varje sommar när jag var en liten flicka.
Alla är här! Kom!
Men mamma, jag vill leka här uppe.
-Snälla, snälla, snälla! -Okej, okej, okej!
-Fem minuter. Men var försiktig, raring. -Okej!
Hur gjorde du det där?
Är du magisk?
Okej. Men prata inte så fort.
Det är svårt att förstå.
-Har du det? -Ja, min älskling.
Låt mig hjälpa till.
Okej.
-Var är Nat? -Hon är i mitt gamla rum och leker.
-Gamla rum och leker? -Ja, oroa dig inte. Hon är okej.
Huset har varit obebott och låst i några månader nu.
Det kanske är lantligt för dig men jag tycker det är lite förfallet.
Jag tror inte vi ska vara här inne.
Det är Hunters rum.
Vart tog du vägen?
Är den till mig?
Vad ska jag göra med den?
Vänta, är det en lek?
Natalie!
-Raring, Nat var väl i ditt gamla rum? -Ja. Är hon inte det?
Nej, jag har kollat alla sovrum men det är så många trappor och dörrar...
Nat?
-Natalie? -Trish, jag kollar utomhus.
-Kolla bäcken, tack. -Visst.
-Nat! -Natalie?
-Nat? -Nat, raring? Natalie?
Kom ut, kom ut, var du än är!
-Nat, var är du? -Varför ska vi viska?
Lyssna. Det är Natalie.
Raring... Hörde du inte att jag ropade?
Det är meningen att vi ska viska.
Natalie, vem pratade du med?
Kom, raring. Det finns ingen här, kom.
Du skrämde mamma.
Mamma, det var någon där inne! Du skrämde honom.
-Han ville att jag skulle hitta något. -Okej, där är hon.
Natalie... hur fick du tag i det?
Han vill att mamma ska ha den.
Vem, älskling? Vem pratar du om? Den är från mig.
Den var... den var egentligen en överaskning.
Så... överrasking. Det är okej, du kan öppna det.
-Tack, älskling. -Det är okej.
Natalie! Natalie, vad har du gjort?
-Det var inte jag! -Natalie...
-Han har väntat på oss! -Vem har väntat på oss?
Han säger att han aldrig vill att vi ska åka härifrån.
Översättning: Desire
Bärplockning på morgonen, anvisningar till ridspåret, lunch...
-Vid klockan fyra cocktail-krocket. -En sport för champions.
Imorgon kväll repetitionsmiddagen.
Vad gulligt av dem att organisera allt det här.
-Hur var han? -Natalies pappa?
Han var lite som Hunter.
Lite lågmäld men vänlig.
De var tillsammans sedan college.
-Så de har tillbringat tid här. -Förmodligen...
Vad?
Det måste vara svårt för honom att släppa taget.
Innan myrincidenten hörde jag Natalie prata med någon...
-Ja, sin låtsaskompis? -Ja, kompisen viskade tillbaka.
-Ånej. -Små barn kan se andar.
-Hon är tillräckligt ung. -Du tror att det är Tricias första man?
Han dog, hon gifter om sig. Hur skulle du känna dig?
Förmodligen lika arg som ett gäng röda myror.
Melinda. Träffa Christopher Murray, en gammal vän till Hunter.
-Trevligt att träffas. -Mamma känner du, Margaret.
Hon räddade ju mig på en av sina morgonpromenader.
Det är inte så lätt att hitta det här stället.
Vi är glada att du gjorde det. Vi gör dig hemmastadd.
Visst. Här är något litet till brudgummen.
Vad omtänksamt.
Christopher och Hunter har känt varandra sedan de var femton år.
Nu öppnar de en restaurang tillsammans.
-Stället jag investerat i, i Dallas som jag berättat om. -Ja.
Det är säkert svårt att hålla reda på allt med den här mogulen.
I ena sekundern hängde vi på rika snubbars golfklubbar-
-och i nästa sekund så är han den rika snubben.
Vänta. Det var din idé med restaurangen från början, inte min.
Att öppna en var min idé men allt annat var din.
Konceptet, namnet.
Vad är det för namn?
Axiom steakhouse.
Du måste fråga geniet vad det betyder.
Får man inte skryta om sin gamla vän?
Nej, fortsätt skryta. Inga problem, men spara lite för skålen.
Ska vi ordna ett rum till dig?
-Vi ses senare, älskling. -Hej då, Melinda.
Jag är så glad att en av hans vänner tog initativet.
Hunter har inte kontakt med sin familj och de flesta vännerna är från jobbet.
Han har nog en kort lista så att det inte ska handla så mycket om honom.
Vart är hon på väg?
Jag släpper henne ur sikte en stund...
Det är så olikt henne att vandra iväg sådär.
Jag kan kolla till henne, jag ska ända ut och springa.
-Säkert? -Visst.
Tack.
Natalie?
Det är fint här nere, eller hur?
Det fanns en likadan bäck där jag växte upp.
Var det din vän som tog dig hit?
Det är okej om han gjorde det.
De flesta vuxna tror inte på låtsatskompisar men det gör jag.
Är han här med dig nu?
Han gillar inte att vara nära människor för han är väldigt sjuk.
Vad jobbigt.
Din mamma berättade att din pappa var väldigt sjuk...
-Är det därför han är så blyg... -Jag vill inte prata om det längre.
Okej, förlåt.
-Kan jag få prata med honom? -Nej!
Jag vill inte det och inte han heller.
-Varför inte? -För han är arg.
Han är verkligen arg.
-Mamma, mamma! -Hallå, prinsessan!
Du måste följa med mig. Han vill visa dig någonting.
Vem, din vän? Jag kan inte leka just nu.
-Repetitionsmiddagen börjar. -Han säger att det är viktigt.
Du måste komma nu. Snälla, snälla, snälla?
Okej, men det får gå fort.
Han vill att vi följer efter honom.
Nat...
Okej, vad vill du visa mig?
Gjorde du det där?
Det betyder att han vill att du tittar inuti.
Det är leken.
Visst, leken.
Okej.
Mamma!
Vem lägger en isklyvare i byrålådan? Har du gjort det?
Nej! Jag vet inte varför han gjorde så mot dig.
Sluta. Sluta med din låtsaskompis. Inga fler lekar som den här.
Raring... jag älskar dig.
Jag älskar dig så mycket och inget kommer att förändra det.
Men jag ska gifta mig imorgon.
Oavsett.
Förstår du?
Natalie? Får jag komma in?
Jag hörde vad som hände din mamma.
Det måste ha varit läskigt.
Jag vet inte varför han är så elak mot henne.
Vad ritar du?
Jag och mamma när vi fångar fjärilar.
Den är fin.
Och de andra?
Det är Owens.
Owen?
Är det din vän?
Han är en liten pojke.
Är det benskenor?
Är det vad du menade när du sa att han var väldigt sjuk?
Varför ser han så ledsen ut?
För han säger att något väldigt hemskt kommer att hända.
Jag vill inte vara trögfattad men jag förstår inte varför du frågar mig.
Varför skulle jag känna pojken? Han är inte ens verklig.
Ibland skapar barn låtsatskamrater efter människor de har träffat.
-Har Nat träffat någon med benskenor? -Det kan ha varit länge sedan?
Kanske på sjukhus då Jeremy var sjuk?
Jag har aldrig sett Nat med honom varken på sjukhuset eller någonstans.
Men jag måste säga att jag är stolt över dig, raring.
Jag menar, jösses... Se vad kreativ du är.
-Owen är verklig. -I ditt huvud, naturligtvis.
Mamma, jag har inte hittat på honom.
Vi tittar på bilderna.
Någon bestämde sig för att ge honom en röd tröja och blå byxor.
Men jag har inte ritat dem.
Jag har bara ritat den här.
Vänta, den är gjord i tusch och de i krita.
-Vi har inga kritor här. -Jag känner igen teckningarna.
-Gör inte du det? -Varför skulle jag, mamma?
Du ritade dem. Det var en lek du lekte den sommaren.
-En underlig liten lek. -Med de här teckningarna?
Med din låtsaskompis.
-Min låtsatskompis? -Vad för lek?
Det var en slags ordlek blandad med en skattjakt.
Du gömde saker som blev till ord på något vis.
Vänta.. jag minns nog det här.
Det var en lek du visade mig. Du visade hur jag skulle leka.
Man tog första bokstaven av var gömd sak och satt ihop dem?
Nej, älskling, jag minns det tydligt.
Jag brukade tänka att min Tricia kämpar hårt för att få mig att tro...
Owen gjorde det! Han gömde ledtrådarna.
-Han gör det fortfarande. -Okej, Nat, älskling...
Tricia, vi kan väl ta en promenad?
Ska jag tro att jag lämpligen glömt det här?
Att jag brukade se spöken inklusive en spökpojke jag brukade leka med?
Alla barn tror på saker som upphör när de blir vuxna.
Minnen bleknar och man har inte plats för det bredvid logik och mening.
-Men du har det. -Jag har inget val.
Okej. Låt oss säga att den här Owen är på riktigt. Nu då?
-Vi tar reda på vad han vill. -Förutom att förstöra mitt bröllop?
Han vill i alla fall prata med dig.
Nu får vi ta reda på vad han vill och därför tog jag med dig hit.
Här? Hörs hans röst i den pärlande bäcken?
-Använder han en trätelefon? -Jag minns min bröllopsdag.
Jag var också lite nervös.
Förlåt, jag menar inte att vara respektlös. Jag är bara stressad.
-Han är här. -Var?
Han är lite blyg så han gillar inte att stå kvar på samma ställe.
Owen. Hej. Jag är Melinda.
Tricia tycker inte att det är roligt med din lilla lek.
-Det är inte meningen heller. -Pratar du med honom nu?
-Säg vad det är du vill. -Nej.
Du förstår inte.
Hon har inte tid att leka din lek för hon ska gifta sig idag.
Etersom ni två kan prata så varför leker han inte med dig?
Nej!
-Vad var det? -Hon måste leka.
Annars får hon ångra sig. Säg det till henne!
Han säger att du måste leka. Du är den enda.
Du försöker hjälpa till men jag gifter mig om sex timmar och...
Det här är för mycket för mig.
Vi ses vid stugan.
Trish, älskling, vi samlas utanför för att ta lite foton innan ceremonin.
Håller du fortfarande på med sittplaceringen?
Om jag kunde tänka så skulle jag vara klar redan.
-Säg att jag kommer om 10 minuter. -Det är bäst jag säger 20.
Mamma, allvarligt, om du inte slutar...
Okej, fint.
Låt oss leka..
Vad är jag rädd för?
-Hittat något? -Om jag ändå hade mer än ett förnamn.
Har du kombinerat det med stugans namn eller gatunamnet...?
Förlåt. Självklart har du det.
Trish är en gammal vän. Jag är lite orolig för henne.
Då är vi två.
-Får vi inte grepp om spöket snart... -Jag vet, säg det inte.
Har ni sett Trish? Vi skulle ta lite kort.
Hon är där uppe och jobbar på sittplaceringen.
Jag letar reda på Trish.
Bob.
Vem är Bob?
Vad är det här, äpplen?
Vill du att jag ska dyka efter äpplen?
Grattis.
Hon är inte på sitt rum. Hon kommer säkert snart men...
Vi kan hjälpa dig att leta.
-Få bort dem! -De är borta.
Älskling, de är borta. Det var den sista.
Varför gör han så här? Jag vill att det ska sluta!
Det är ett meddelande. Vi måste bara komma på...
Nej, det behöver vi inte.
Ser ni inte att hon har gått igenom tillräckligt?
Jag vet att ni försöker hjälpa till och jag uppskattar det.
Det sista Trish behöver få höra om är spöken, okej? Så snälla...
Alla tänker lika, till och med Nat. Jag skulle också sakna Jeremy...
Vi fattar, okej? Ta bara hand om din fästmö.
Leken leder till något, ett svar. Det är något han vill att hon ska veta.
Man skulle ta första bokstaven i varje ord?
Ja, så länge har vi ants (myror), ice pick (ishacka) och leeches (iglar).
A-I-L?
-Vad betyder det? -Ailment (sjukdom)?
Natalie sa att Owen var sjuk? Kanske det handlar om sjukdom.
Vilken sjukdom skulle han ha där han är tvungen att ha benskenor?
Polio, om han dog för längesedan.
Stugan har funnits i Tricias familj i generationer.
-Förlamning. Muskeldystrofi. -Vänta.
Det kan vara det jag behöver för att få hans namn.
Se där. Owen Grace fond för muskeldystrofi.
Tryck på målsättning.
"Grundad 1981 av famijen Grace till minne av deras son, Owen, som dog...
Men han dog inte av sjukdomen. Han drunknade i Morton creek.
Vilken ligger här på egendomen. Och där Natalie lekte.
Förmodligen även Tricia.
Vänta, hon hade väl inget med hans död att göra?
Owen?
Owen.
Vi måste prata. Jag vet vad som hände.
Jag vet att du drunknade här.
Jag kan hjälpa dig men du måste prata med mig.
Tricia har fått nog av din lek.
Det får hon inte. Det är inte över än.
-Ingen vill leka lekar som skadar en. -Skada Tricia?
-Jag försöker hjälpa henne. -Med myror, ishackor och iglar?
-Hon hatar sånt! -Exakt.
Men det är också en ledtråd!
Vad betyder det? Vad är en ledtråd?
Nej, jag berättar inte. Det är vår lek, hon måste komma på det.
-Inte du. -Okej...
Om jag får henne att leka berättar du då vad som hände?
Du måste berätta vad som hände här.
Det var här jag först träffade henne.
Vänta!
-Vänta! -Men de gjorde inte det.
Jag kommer snart igen. Vänta där.
Tricia kom tillbaka med ett rep.
Sådär. Nu kommer du över.
Försiktigt, Owen!
Vi gick tillbaka till hennes hus och lekte tills det var kväll.
Nästa dag gick jag tillbaka för att träffa henne igen.
Men hon var inte där...
Men de var det.
Trish?
-Tricia! -Tricia kom inte.
Jag tänkte att hon redan var på den andra sidan.
Och jag ville verkligen leka.
Därför är du kvar här? För att du klandrar henne?
Nej. Jag sa ju det, hon var inte ens här.
Jag ville träffa henne så jag väntade. Det är allt.
Du har väntat här sedan dess?
Jag visste att hon skulle komma... men inte att hon skulle vara i knipa.
-Vad för slags knipa? -Det är en vuxenhemlighet.
Hon skulle inte vilja att någon annan visste.
-Jag gav henne ledtrådarna. -Det räckte inte.
Jo, det är det. Hon missade bara ett par.
Be Tricia att fortsätta leka.
Vi ska inte leta fler ledtrådar men se på de vi har.
-Nej. -Tricia, jag förstår.
Nej, jag tror inte att du gör det, Melinda.
Det är min bröllopsdag.
Se vad jag hittade i vad som skulle vara min bröllopssäng.
Det är ett rep. Lkadant som du hjälpte Owen över bäcken med.
Rep, det är ett "R", eller hur? Okej, och vi har A-I-I.
-Vad blir det, rail? -Eller liar (lögnare).
Spöket försöker säga att det här aldrig är över.
Han sa att du hade alla ledtrådar. Du har bara inte klurat ut dem än.
-Vad betyder det? -Att vi nästan är där.
Låt oss göra klart det här, okej? En gång för alla.
Jag såg dem tidigare.
-Vem tillhör de? -Det stod "Bob" i spegeln...
-Bob kan vara... -... kort för Robert. RGL.
Natalie sa att Owen ledde henne hit. Vi kanske missade någonting.
Inte om det är Hunters kalsonger.
Eller det här.
En gåva till brudgummen från din gamla vän Chris.
Vad är det här?
Det är Hunter och Christopher för 12 år sedan.
Trish, får jag...
Robert Langowski.
Vänta.
RGL?
Bob?
Lögnare...?
Det är Hunter.
Varför dröjer hon?
Fler checkar skrivna till Chris på mer än vad vi kommit överens om.
-Vad betyder allt det här? -Owen försöker nog skydda dig.
-Från Hunter? -Från Robert Langowski.
Restaurangen i Dallas, Axiom Steakhouse existerar inte ens.
Christopher utpressade honom.
Han hotade att avslöja honom.
-Han gömde presenten, lögnerna... -Ja, det finns mer.
Jag har precis pratat med en av mina polisvänner.
Ingen av dem har gått på Harvards affärsskola.
Jag är ledsen,Trish.
Irland, så klart. Tricia har alltid velat åka dit, så vår smekmånad...
Robert Langowski!?
-Jag hittade fotot. -Ursäkta.
-Du ska inte vara här än. -Inget var sant?
Låt mig förklara. Tricia, älskling...
Älskling, vad är fel?
Owen?
Du klarade det.
Tricia känner till sanningen. Leken är över.
Du räddade henne från att gifta sig med Hunter. Är inte det vad du ville?
-Owen? -Han kanske gick vidare.
Jag tror inte det. Har alla åkt?
Alla försvann därifrån som om stället brann.
Trish och hennes mamma packade och åkte in till stan.
Vi kan hälsa på dem i helgen.
Hjälp mig här. Är dina spöken allvetare nu?
Hur kände Owen till sanningen?
Hunter var i stugan i förväg och förberedde inför bröllopet.
Owen råkade säkert hört något. Och de är inte mina spöken.
Förlåt. Sa detektiv Neely vad som händer med Hunter?
Eller Bob eller vem sjutton han är?
Det finns inga lagar mot att Ijuga om sitt förflutna.
Men finanser handlar om förtroende så hans karriär är över.
Giftemål handlar också om förtroende.
En tur till och vi är klara.
-Vill du att jag följer med? -Nej.
Stanna du och gör klart. Då kan vi komma hem tidigt?
Just det. Ja, okej. Vi ses där.
Owen?
-Var har du varit? Vad är det? -Jag försökte fixa allt för henne.
Och det gjorde du. Hon är trygg nu.
-Hunter är borta. -Han är fortfarande vid stugan.
Är han? För...
Han åker nog snart. Han har ingen anledning att stanna där.
-Detsamma gäller dig. -Jag tror att du har fel.
Han är verkligen arg. Och han beter sig konstigt.
Hurdå beter sig konstigt?
Jag vill inte att någon annan skadas.
Särskilt inte du.
Du har kommit till Jim. Är det akut så är chanserna att jag redan är...
Glöm det.
-Detektiv Neely. -Hej, det är Melinda.
-Hej, Mel. Vad står på? -Hunter är fortfarande vid stugan.
-Jim är där uppe... -Är allt okej?
Han svarar inte i sin mobil. Jag är orolig. Jag kan inte förklara det.
-Kan du möta mig där? -Ja, jag är på väg.
Tack.
Hallå?
Är någon här?
Vad gör du?
Jag väntar.
Hon kommer inte tillbaka.
Låt mig få fråga dig något, Jim.
Tror du att spöket väntade hela sitt liv för att få vara med någon som henne?
-Du måste gå. -Hela hans liv?
Just ja, han är ju ett spöke.
Hela hans liv. Han är död.
-Kom igen. Lyssna på mig... -När jag tänker efter...
...det är även jag.
Jag växte upp vid en sjö precis som den här, Jim.
Jag brukade sitta på stranden och se sommarfamiljer komma och gå.
Jag minns att jag ville... följa med dem.
Jag har arbetat hårt i mitt liv.
Men vet du vad?
Det har aldrig varit tillräckligt.
Så jag ljög. Bara en liten, pytteliten lögn.
Bara för att öppna dörrar. Den blev bara större och större.
Nu är det dags att sluta. Okej?
-Ge mig geväret, Hunter. -Vad, det här?
10 till 280, bekräfta din lokalisation, över.
280 här, jag är på väg 5 nära Morton creek. Möjlig inkräktare. Avvakta.
-Var är Jim? -Fortfarande där inne, stanna här.
Hunter, du har byggt upp ditt liv från inget. Du har gjort det tidigare.
-Gör det igen. -Du har rätt.
Inget.
Det är vad jag är.
Det där spöket är verkligare än vad du någonsin blir.
Nej!
Jim!
Jim, det är Bobby. Försök öppna ögonen om du kan.
Jag är här med Melinda. Kan du höra mig?
Jim, vakna. Jim, snälla, vakna.
-Mel. -Jag är här.
Herregud, jag är ledsen.
Jag försökte komma så fort jag kunde.
Var inte ledsen. Det är ingen smärta.
Du behöver inte vara modig.
Det är jag inte, älskling, jag är i chock. Jag känner ingen smärta.
Gud! Det betyder inte att jag inte kände det där.
Vänta.
-Ledsen över vår date. -Det är okej.
-Vi får återkomma om den. -Ja, ja.
-Vi måste åka. -Du får stå vid ditt ord.
Åk.
Jag visste inte vad du ville ha så du fick varm choklad, te och kaffe.
-Vad gullig du är. -Låt mig sätta ner den här.
Något nytt?
Operationen skulle ha varit klar för 40 minuter sedan.
-Mrs Gordon? -Ja?
Jims operation var lyckad och hans tillstånd är stabilt.
-Tack gode gud. -Jag visar dig till uppvakningen.
Vi väntar här.
Skadan var mycket mindre än vi först trodde.
Kulan gick rakt igenom hans arm och snuddade bara hans revben.
-Så han kommer att bli bra? -Vi håller ett öga på honom inatt.
Det finns risk för infektion och vid skottsår även en risk för embolism.
Vår bästa kardiolog håller ögonen på honom under natten.
-Tack. -En sköterska visar in dig snart.
Hur är det med honom?
Han vilar.
Jag känner mig hemsk av så många anledningar.
Det är okej, det är inte ditt fel.
Han skulle vara glad över att du är här.
Tack.
-Owen är också här. -Är han?
Du kan prata med honom om du vill.
Jag tror att han vill det.
Owen...
Owen, jag önskar att jag kunde se dig som jag brukade.
Men på något vis har jag blivit blind sedan jag blev äldre.
Jag tog in en främling i vårt liv.
-Varför såg jag inte vem han var? -Du ser tillräckligt.
Han säger att du ser tillräckligt.
-Men jag var helt... -Mamma, mamma...
Ja?
Låt honom prata.
Säg åt henne att titta djupare. Fråga vad hon ser.
Han vill att du tittar djupare...
Se efter vad du ser.
Inget. Förlåt, jag...
Jag ser bara min flicka.
-Vad? -Berätta du.
Han säger att du fortfarande ser det.
Vad? Vad ser jag?
Allt.
Allt...
...som betyder något.
Kom.
Tack, Owen.
Nej. Du ska ha tack.
Du var min vän.
Var det han?
Vad är det för Ijus?
Du ser det för att du har gjort ett bra jobb.
Din mormor är säkert där.
Hon har väntat.
Jag ser henne.
Hej då, Nat.
Hej då, Trish.
Hej då, Owen.
Han är borta.
Jag älskar dig så mycket, söta flicka.
Har han vaknat än?
En gång efter bedövningen.
Kan jag stanna tills han vaknar igen?
Tack.
Du blir vackrare för varje gång jag ser dig.
Du är vaken.
Jag älskar dig.
Mel, något hände... Det kallas embolism.
En teknisk term och du behöver inte veta mer.
-Jag hämtar en läkare. -Nej, snälla, titta bara på mig.
Se på mig nu.
Jag vill att du ska minnas mig så här, snälla.
Kod blå. Kod blå, rum 335.
Kod blå.
Jag kommer alltid att älska dig, Melinda.
-Nej! -Alltid.
Inte du!
Snälla, inte du!